Utforskning+og+arbeidsprosess

1. 2. //Demontert kjole. 1.forsøk med krymping og sammenføying. 2. forsøk med snurping.//

Med denne kjolen liker jeg fargen og tekstilene.Jeg vil endre fasongen på flatene\ snittet så lite som mulig. Jeg vil fremheve\forsterke den deilige overflaten i ull ved å gjøre noe med overflaten.

TEKNIKKPRØVER: //**1. forsøk:**// kombinerte jeg ull og bomull ved å gjennomhule ullstoffet og la bomullet trekkes gjennom fra baksiden. Dette vil gi variert og spennende kontrast i overflaten. Fargen i tekstilene er lik, så det gir ingen visuell kontrast annet en teksturen i de forskjellige materialene. Ved hudkontakt med flaten vil man oppdage den taktile forskjellen i materialene. Jeg håpet på krymping av ullen i vaskemaskinen, slik at krympingen ville strammet seg rundt bomullsknutene. Da tenkte jeg at søm ville bli unødvendig, og at kontrasten mellom det taktile i materialene ville bli tydeligere. //**2. forsøk :**//Jeg prøver rynking med ulltråd og sytråd, slik jeg har gjort tidligere. Dette fungerer bra, med tanke på ideen om å bruke kart som motiv i puta. Linjespillet kan speile kartets beskrivelsen av topologien. Kotene i kartet beskriver høydeforskjeller i terrenget. Jeg tenker at jeg vil heve landskapet opp fra flaten, slik at det tegner seg som et volum i puten. Når man legger hodet på den så synker man litt ned i landskapet. Det blir noe surrealistisk med størrelseskontrasten mellom hodet og motivet som beskriver landskapet.

Jeg vil å bruke kontrastfarger i sytråden. Tråden som et ekstra element som kan skape et motiv, eller bidra til dekor. Sammenføyingen kan synliggjøres. De taktile egenskapene med stoffene er det mest karakteristiske ved materialene jeg har valgt. Jeg vil lage et produkt hvor dette kommer til sin rett. En pute er et nyttig ting, samtidig som det estetiske og utrykksfulle ved den kan stimulerer vårt sinn. Den skal innby til hvile, trygghet, drømmer og kos.

IDÈ: Jeg bruker kartet til området rundt Kikutstua som beskriver de preparerte skiløypene i området. Jeg bruker gul sytråd for å rynke\ snurpe kotene i landskapet. Dette vil "tegne" formene i terrenget med rynker og volum. Jeg ønsker volum for den taktile overflaten dette vil gi til ullstoffet. Den vil bli behagelig å ligge på. Kikutstua (målet for turen!) er markert med et fiolett kvadrat. Skiløypene fra alle kanter er sydd med samme farge. Man ser at Kikutstua blir et sentrum for linjene( skisporene) som ståler ut i flere retninger. På kartet er kotene gule og løypene røde. På puta er kotene gule og løypene fiolette. (Det fiolette tar opp bitendensen i det grå stoffet)



PRODUKTET: Jeg ville beholde fasongen i skjørtet, det ser ut som et segment av en sirkel. Dette gir en myk kontur. Fremsiden skal være i ull. Snurpingen vil påvirke størrelsen og fasongen på puta. Jeg forstørret kartet på kopimaskin til riktig størrelse, brukte silkepapir for å tegne kotene og skiløypene. Jeg festet dette til formatet (stoffet) og sydde troklesting på alle linjene. Jeg snurpet og sydde over hver rynket linje med maskin. Dette ble mislykket, sømmen flatet ut rynkeeffekten.Dette ble forsterket da jeg sydde sammen puta. Jeg brukte fòrstoffet fra kjolen på baksiden. Jeg ville beholde det myke jersey stoffet som hadde lik farge som forsiden på puten. Stoffet var for elastisk og føyet seg for mye.( dette burde jeg ha tenkt!) Puten ble stor, uformelig og flat.Den var myk, men kjedelig og lite inspirerende. Ideen var ikke forløst.

//**Nytt forsøk:**// Alle sømmene ble sydd for hånd en gang til. Jeg sydde ca 10 sting, snurpet og festet tråden. Jeg måtte gjøre dette alle stedene for å gi struktur og hold i flaten. På den måten motarbeidet jeg elastisiteten i ullstoffet. Volumet hold seg. Jeg valgte et annet stoff på baksiden. Dette var en gammel duk i bomull. Fargene passet de gule linjene på forsiden og sømmen mellom forstykket og bakstykke Glidelåsen han lik farge som de fiolette skiløypene. Alle materialer er funnet i skuffer og skap. . Silkepapiret var nyttig for å overføre korrekt tegning av kotene. Tidskrevende arbeid med håndsøm gav til slutt det volumet jeg ønsket. Snurpingen krympet flaten og endret formatet på forsiden radikalt.( noe jeg ønsket skulle skje!). Bakstykket beholdt originalformatet. Forskjellen skaper en organisk fasong på puten som man ikke helt hadde kontroll på. Det er motivet (snurpingen) som gir denne overraskelsen. Jeg har valgt at sammenføyingen skal være synlig. Den er sydd på maskin (tett sikksakk søm 3 ganger) med den samme gule tråden som kotene i landskapet. Dette understreker den nye fasongen på forstykke som har oppstått etter snurpingen. Konturen har blitt veldig annerledes.

//**Valg av tekstil til bakstykke**:// Jeg fant også en duk med et broderi som ikke var ferdig. Jeg synes det gav et fasinerende uttrykk. Dette halvferdige arbeidet bærer sin egen historie.Fargene passet til de valgene som allerede var gjort, men jeg valgte det bort. Det ble et nytt element, som virket rotete.Dette gir nye idèer som får vente til andre prosjekt.

Bakstykket og forstykket er sydd sammen. Fyllputen må være lik i fasong og størrelse stor som originalformatet før snurping. Det er dette som fremhever den nye organiske fasongen på puten.



FERDIG PRODUKT: Her er ferdig produkt presentert fra flere sider. Puten har gått fra å ha en symetrisk form som utgangspunkt, til å bli asymetrisk. Idèen gav rom for en prosess som ville gi overrasker. Jeg liker denne balansen i et kreativt arbeid. Tydelig idè hvor eksperimentering er viktig for å få et interesant produkt. Jeg har med bilder av utsnitt for tydelige vise kontrastene i materialer, farge og fasong.